Tyst i klassen! Ni gör bäst i att höra upp-
-om ni ska klara överraskningsprovet sen.
Överraskningsprov? Jag som inte har pluggat.
Oj, supereleven Danny Carbunkle läste inte på! Det är min typ av bil, det.
Det är ditt fel, Vin. Hade du inte lockat med mig på rejs hade jag pluggat.
Skyll inte på mig. Du är född till att rejsa.
Kan ni två dela era hemligheter med resten av klassen?!
Nej, fröken Edsel. Vi sa bara att vi har sån tur som har er som lärare.
- Stämmer det, Danny? - Alltså...
Som jag trodde. Ni två får kvarsittning-
- och ska skriva 100 gånger "Man ska inte tuta i klassrummet."
Tack, fröken Edsel. Det är ett väldigt passande straff.
Tror du verkligen att du kan lura mig, Vincent Diesel?
Herr "Olja smälter inte i mitt vevhus"?
Då går ni på rast, så ses vi om en halvtimme!
Och var beredda på att klara överraskningsprovet.
- Varför kallar hon det en överraskning? - Det blir en överraskning när jag kör.
Skulle du köra? Du är bara skolans bästa elev.
Jag rejsade med Vin i stället för att plugga, Cabigail.
Jag har ju sagt att han har dåligt inflytande på dig.
- Han är okej! - Nej, han är en ungdomsbrottsling.
Kör jag i provet lär pappa göra mig hjullös.
Man kan alltid låtsas vara sjuk för att slippa provet.
Smart! Hur har du tänkt göra i ungdomsvårdsgaraget?
Jobba i tvätten eller göra nummerplåtar?
Jag åker aldrig mer in på ungdoms, det är jag för smart för.
Det gamla kräks-tricket är din bästa chans.
Du kan knappast hålla samma höga nivå som undertecknad, förstås.
För det är en konstform.
- Gör inte det, du är bättre än så. - Nej, gör det inte. Nej, nej.
Du är fegare än så.
Jaha, då börjar provet med det här matematikproblemet, som...
- Vad är det, Danny? - Jag mår lite illa...
Bäst att du går till sköterskan.
Jag följer med honom. Jag, fröken Edsel.
Tack, Vincent. Skynda dig tillbaka.
Absolut, jag vill ju inte missa provet!
Vänta, sköterskan är inte hitåt.
Lugn, Dannyponken. Vi ska skolka.
- Jag borde inte... - Otroligt att du ska vara så feg.
Våga och vinn-det blir mer kul då!
- Men jag... - Det är dags för dig att ta lite risker.
- Vart ska vi? - Till rejsen. Få se vad du kan!
De relegerar mig! Och pappa lär ta ut min nyckel!
Bara om du åker fast.
Det är ett olagligt lopp- jag vill inte hamna i finkan!
Ungdomsvården är inte så illa. Tre kannor olja om dan och eget garage.
- Jo, med galler för fönstren. - Kom igen, varför så ängslig?
Vinner du loppet blir du en stjärna inom olaglig och väldigt farlig street racing.
Okej, jag kör väl, då.
Grupptryck... visst är det fint?
Klara... färdiga... gå!
Kom igen!
Tusan...
Stanna. "Stanna", sa jag!
- Vad har du dragit in mig i? - Det är var bil för sig själv! Ses!
Å, nej! Så galet fel! Pappa kommer att döda mig!
Stanna!
"Stanna", sa jag ju!
Oj!
Danny? Vad gör du hemma redan?
Jo, jag mådde inte bra, så jag åkte hem.
Gå upp på ditt rum. Jag kommer och kollar under huven på dig.
"Sjuk"? Knappast.
Knappast. Vad är det som farit i honom?
Pojken behöver en pappa, inte en vän!
Jaha, gapa stort och säga "aaa".
- Måste jag? - Gapa stort...
...och säg "aaaaaaaaaaaaaaa".
Aaa.
Oljan är normal, du kan nog gå tillbaka till skolan.
Nej, jag känner mig fortfarande kräksig och så.
Okej-då får jag ta tempen på dig.
Och du låtsas inte för att du glömt att plugga inför nåt prov, eller så?
- Vem, jag? - Ljuger du blir du hjullös i en vecka.
Jag gillade inte den där filmen, den var så overklig.
En tornado full av bilar- det kan ju bara inte hända!
Filmer var bättre förr.
När jag var i din ålder var jag kär i Greta Carbo-
-och ville vara Sean Carnerry.
Ser man på, du har ju feber!
Stanna under presenningen till middagen.
Jag gör din favorit: WD-40-soppa.
Inte igen...
- Vad sa du? - Jo, "oj, vilken tur! Min favorit!"
Kvällsmat prick 18:00.
- Jag pluggar till dess! - Så ska det låta.
Du, jag har tänkt på en sak...
Du kanske ska följa med mig till verkstan lite?
Börja lära dig hantverket lite igen.
- Jag vet inte, pappa... - Som liten stortrivdes du.
Vem vet? En dag kanske verkstan blir din.
Jag vill inte bli mekaniker, pappa. Jag vet inte vad jag vill bli.
Du är bra på det. Du har det i oljan.
Tänk på saken.
Vin har nog rätt. Det är mycket roligare att strula än att vara duktig.
- Tills man åker dit! - Hej, Cabigail! Läget?
- Du är inte sjuk på riktigt, va? - Tekniskt sett...
Nej... men jag vann nästan ett rejs i dag. Jag var så här nära!
Sen kom snuten, så jag fick dra.
Det går ju riktigt bra för dig nu.
- Tycker du? - Nej, jag tycker att du är en idiot.
Du kan bli skolans bästa elev och Cargos mest populära bil-om du satsar lite.
Men var är glädjen, spänning, faran?
Det är inte du, Danny. Du skulle inte säga så-det är Vin.
Jaså? Men Vin kanske har rätt!
Var inte hjärntvättad, du är smartare än så.
Du bryr dig om skolan och bilar och din familj.
Sluta låtsas vara "cool" och var dig själv.
Jag låtsas inte! Jag är modig. Du kanske skulle texta det nån gång.
Dra kofångaren ur avgasröret!
- Hallå? - Det är rejs i kväll, mannen.
- Är du med, eller? - Nej. Nej!
Gör det inte! Du är mycket smartare än så!
Vet du vem den där bilen är, Danny?
Rudy Carleone- det är hans pappa som är don Carleone.
- "La Carsanostra"? - Precis!
- Du ska nog inte tävla mot honom. - Varför inte? Rejs som rejs.
- Den bilen kör hårt. - Vad ska det betyda?
Det vill du nog inte veta.
Klara... färdiga... gå!
Inte igen! Samma sak varenda gång!
Kom närmare om du törs? Jag smäller dina däck som ballonger!
Ligg kvar, Carbunkle, om du är rädd om hälsan!
Danny... har du kört halkbana?
- Va? - Ses, töntar!
Käka mitt damm!
Rudy är ett kräk. Vi ska visa honom, Danny Boy.
- Har du tänkt dig nåt särskilt? - Kom igen, bara haka på.
Varför dröjde det så? Jag blev orolig.
- Du borde oroa dig. - En massa!
Ni vet vem min pappa är, va?
- Ja, vi vet. - Jaså, han? Pappan till den fete losern?
- Vad gör du?! - Ska han köra fult, kan vi det också.
- Hallå där! - Ledsen.
Säg att du klarar dig, Danny...
Stanna!
"Stanna", sa jag!
Vi har ett gaturejs här. Två bilar stoppade, en röd dundrar nedför Leaded.
- Skicka förstärkning. - Uppfattat.
Nu ligger ni illa till! Polaren som stack lär åka in på många år!
- Det var inte meningen! - Alla vet att fartgränsen är 50 km/h.
Ingen kör nånsin snabbare än så... om de inte kör gatutävling.
Alltså, förlåt-jag hade ingen aning. Vi körde väl kanske två, tre... fem-
-för fort, om ens det? Hemskt ledsen.
Ni körde i 140! Gatutävlingar är förbjudna!
- Vad tänker du göra? - Namn och registreringsbevis!
- Vin Diesel. - Danny Carbunkle.
- Art Carbunkles grabb? - Ja.
Jag nöjer mig med att varna er. Tur för er att jag känner din far.
Han har en bra motor.
Men nästa gång jag tar er i olaglig tävling så blir det ungdomsvårdsgaraget!
Jag har fartfällor över hela stan.
Här rejsas inte utan min vetskap!
Du gör bäst i att köra den smala vägen, Danny Carbunkle.
Jag håller strålkastarna på dig.
Där ser du! Jag sa ju att du har tur! Jag trodde lätt att vi skulle åka in!
Vad är det med dig?! Du höll på att döda Rudy! Det är inte okej!
Kom igen, sluta vara en så våt bilfilt!
Han körde fult, så jag fick jämna ut oddsen.
- Nån kunde ha skadat sig! - Är inte det själva poängen?!
Rejsandet är nog inget nåt för mig, det är för mycket. Jag lägger ned.
När man väl fått smak för segern får man aldrig nog.
Får pappa reda på att jag rejsat lär han döda mig!
- Va? - Han...
- Vad är det? Är du chokad? - Danny...
- Han står här bakom mig, va? - Ses sen!
- Pappa! - Daniel Carbunkle...
- Jo, pappa, jag... - Vadå, gjorde nåt dumt?
Jag fattade väl att du fejkade feber.
- Hur då? - Skulle termometerknepet vara nåt nytt?
Jag har också varit ung en gång.
- Du förstår inte mig! - Jo, det gör jag.
Vi har faktiskt mer gemensamt än du tror.
Jag var som du i din ålder. Kom i en massa trubbel, men fick mig en läxa.
Jag vill inte se dig köra samma väg.
- Det gör jag inte, var inte löjlig! - Jag vill inte att du slutar som jag.
Det gör jag inte. Jag är ingen tönt.
- Ursäkta? - Du hörde vad jag sa!
Du måste växa upp och börja ta livet på allvar. Du är inget barn längre.
Varför kan jag inte få ha kul som barn, få vara modig?
Glöm det! Du minns inte hur det är att vara barn, att ha kul, att ta risker!
Jag tänker inte bli nån fånig mekaniker, jag ska bli en cool tävlingsbil.
Jag har ett hederligt arbete och försörjer vår familj.
- Dags att du får känna på hårt arbete. - "Hårt arbete" i min kofångare!
Där fick du utegångsförbud!
Jag vet inte varför du tror att du är så tuff, men du har en läxa att lära.
Du måste börja ta livet på allvar. Så här fostrade jag dig inte.
Kan du inte bara vara cool för en gångs skull?
Jag är din pappa, Danny-inte din vän.
Du skulle kanske bli min vän, då kommer vi kanske bättre överens!
Du har bara en pappa. Jag vore en usel förälder om jag fråntog dig det.
Jag försöker rädda ditt liv, förstår du inte det?
- Du förstör bara mitt liv! - Kom nu.
- Jag kan faktiskt köra hem själv. - Nej, det kan du inte.
Jag hatar dig! Jag vill aldrig mer prata med dig!
Ibland måste man göra det rätta, oavsett priset. Kom nu!
- Det här är så pinsamt! - Då kanske du tänker på det nästa gång.
- Stanna! - Du tar mig aldrig, snut!
- Jag kan själv! - Sluta, Danny.
Nej! Kroka av mig!
Se upp!
Nej!
- Pappa! Nej! - Å, nej...
Pappa! Svara mig! Pappa...
- Jag ringer ambulans. - Jag mår... så konstigt..
Mår du bra?
Alla patienter måste checkas in.
- Vad hände? - Du svimmade.
- Och du förrådde mig. - Inte alls!
Du ringde snuten så att de tog mig.
Var inte löjlig, Fred Copcar har fartfällor över hela stan.
- Visst. - Danny...
- Var är pappa? - De tog honom till IVA.
- Vad är det? - IntensivVård Auto.
- Å, nej! - Vänta!
Sluta följa efter. Har du inte gjort nog?!
Jag försöker bara att finnas här för dig.
- Kan du vara där för mig i stället? - Sluta vara elak!
- Såg du den hemska olyckan? - Idiotiska rejsare.
- De pratar om pappa. - Det vet du inte.
Jo! Jag vill besöka Art Carbunkle! Var ligger han?
- Och vem är du för honom? - Hans son.
Sidoträff eller påkörd bakifrån?
- Sidoträff. - Å. Jag ska se efter.
Beklagar. Han är totalkvaddad.
- Totalkvaddad? - Ja, det blir Skrotön i morgon.
- "Skrotön"? - Inte Skrotön!
Vad är det?
Jag trodde att det bara var nåt man skrämde barn med.
"Ta din kylarvätska, annars blir det Skrotön."
Nej, nog finns det stället.
När en bli kvaddas-
- sänds den till Skrotön där den används till reservdelar.
Stackars grabb, jobbigt att se. Nästa!
Jag behöver nog bara ett oljebyte.
Vi har nog en till som ska till Skrotön.
Nej, oljebyte blir bra. Bara ett oljebyte! Nej!
Inte Skrotön! Nej, nej!
Jag måste hitta Danny!
Pappa?
Pappa...
Förlåt, pappa...
Allt är mitt fel.
- Jag tänkte att du skulle vara här. - Du hittade mig. Än sen?
- Ska du ringa snuten igen? - Jag ringde inte snuten.
- Jag önskar att du kunde tro mig. - Jag också.
Det kommer att ordna sig.
Pappa stortrivdes här. Nu kommer jag aldrig mer att träffa honom.
Nej då. Vi måste bara ta oss till Skrotön.
Som om det var lätt. För två timmar sen visste du inte att ön fanns.
Då är ju halva slaget vunnet, eller hur? Vi drar till Skrotön.
- Jag vill bara hem. - Vi tar färjan till Skrotön!
Visst, vi rullar bara fram till färjkarlen och säger "två till Skrotön".
- Det lär funka! - Det är värt ett försök.
Ledsen, Skrotön är bara för skrotisar.
Kom tillbaka om 40 år eller så.
Jag sa ju att det inte skulle gå.
Vi får hitta nåt annat sätt att ta oss dit.
Inget är nånsin lätt. Jag vill bara vara ensam lite.
- Du får lov att skärpa dig. - Varför det?
Vi måste rädda din pappa. Kom!
Det kan ju finnas ett sätt... men du lär inte gilla det.
- Testa. - Vi måste bli skrotbilar!
- Och hur ska det gå till? - Med den här.
- Ditt vevhus? - Nej, min hjärna!
- Jag visste inte att du hade en sån. - Jättekul! Skärp dig nu!
- Så vad hade du tänkt, då? - Vi måste till Demolition Derby.
- Du kan inte mena allvar! - Dödligt allvar.
Det stället är dödligt allvarligt.
- Jag vet inte om det här är så smart. - Ingen fara, det blir toppen!
Jag drar bara in, bucklas till lite och överlever.
Och där är min biljett till Skrotön!
"Överleva" var det centrala där. Det är för farligt!
Precis, jag måste vara modig här!
Kan du släppa det där?! Du snackar självmord!
- Bara om det inte funkar! - Jag har en idé.
- Vi kan väl gå dit i stället? - Aldrig! Det här är bättre.
Men det är mycket säkrare.
Teaterfolket kanske kan sminka oss så att vi ser kvaddade ut.
Det blir inte trovärdigt nog. Bara haka på mig nu.
Nä, ni är inte gamla nog för Demo Derby.
Stick hem och lek med era dockor.
Vi är klart äldre än vi ser ut.
Jaså? Få se era registreringsbevis, då.
Alltså... vi glömde dem.
Ja, äldre bilar vi som blir glömska.
Det köper jag inte! Stick nu, innan jag kallar på mina kollegor-
-och låter dem eskortera er härifrån!
Vad håller du på med?
Ser jag annorlunda ut?
"Annorlunda"? Nej. Hur så?
För ibland ser genier annorlunda ut.
- Hur blev du plötsligt ett geni? - Jag fick en genial idé.
Kolla-vi skaffar oss kostymer!
- Du menar "stjäla". - Aldrig!
Du sa ju att de kunde sminka oss-så de kanske kan låna oss kostymer i en timme.
- Jag vet inte... - Kom igen!
- Det var ju din idé till att börja med. - Jaja...
Kromeo, Kromeo-varför är du, Kromeo?
Vi körde ju typ det där förut, eller hur? När jag stod nedanför ditt fönster.
Snällt av skådisarna att låna oss de här kostymerna.
Nästan för bra för att vara sant. Undrar varför de sa ja så snabbt?
Å, jag älskar det här- när Kromeo säger till Hjulia...
Berätta sen, vi måste dra!
Härligt, är ni ersättarna?
Huvudrollsinnehavarna har soppatorsk. Ut på scen!
Vi skulle bara låna kostymer i en timme?
Ja, de sa det. Ni är deras ersättare, så ni måste ut på scen. Nu!
Kromeo, Kromeo-varför är du, Kromeo?
- Va? - Haka på, jag kan alla repliker här.
Vi såg just det här!
Jo... det vi kallar bil doftar lika ljuvligt under ett annat namn.
Har inte bilar kofångare också?
Ja, pilgrim, kofångare de måste använda i bön.
Nå, kära helgon, låt kofångare göra vad däck göra.
Shakescar-lysande.
- Vad säger ni nu? Var det coolt?! - Mer! Mer!
Hittills har jag tyckt att Shakescar var så trist.
Du är min måne, mina stjärnor, min himmel.
Jag stiger när du stiger och sjunker när du sjunker.
Min natt är mörk utan dig.
Du är mitt liv, min kärlek, min sanna.
Jag följer dig till världens ände för att få vara vid din sida.
Vi ska rädda din far.
Oj... jag måste se den här pjäsen. Mycket är lika.
Ingen annan dam kan älska dig så som jag, Hjulia, älskar Dan...
Jag menar Kromeo.
Bravo!
Snyggt jobbat! Du räddade oss när du kunde alla repliker!
- Tack. - Jag visste inte att du var skådis.
Visst, jag spelade.
- Vi har i alla fall kostymerna nu. - Och så fina de är!
Kom ihåg att vi inte ska vara snygga, utan se gamla och kvaddade ut.
- Tycker du att jag är snygg? - Snygg? Nej, det sa jag inget om.
Vadå, vi är vänner!
Alltså, dina ögon var...
Jo... vad jag...
Ja, visst, du är väl cool.
Vänta, hur ska du ha det? Är jag cool eller snygg?
Alltså, jag menar... du är...
Dina ögon är liksom...
- Smarta! - Är mina ögon smarta?
Ja, så är det. Du har smarta ögon.
- Tack. - Det var så lite.
Vi måste skita ned oss.
Jösses, ni ser alldeles för gamla ut för att delta i Derbyt.
Va? Tala högre, unge man!
Lägg av, ungar, det där går ju ingen på.
Ni har ju bara dragit på er kostymer.
- Nehej. - Joho!
- Jag hörde vad ni planerade förut. - Vi är gamla bilar.
Är ni verkligen så sugna på att dö kan ni bara kliva på.
Men säg inte att jag inte varnat er!
Vad menade han? De där bilarna är ju galna!
Och jag måste vara galnast av alla.
Du menar vi måste vara galnast av alla.
Nej, jag kan inte låta dig delta. Det är för farligt.
- Men jag trodde... - Nej. Vänta här. Jag ska bara kvaddas.
Sen kommer jag på nåt sätt att få med dig till Skrotön.
Ser man på, vi har en ny tävlande i Demolition Derby!
En applåd för... Kromeo Shakescar!
En gammal bil med en ung förgasare!
Se upp, Kromeo! Pickisen menar allvar!
Hoppsan! Det var nära!
Å... han kom från ingenstans. Mamma... nu ses vi snart.
Å, mamma... är det dina blinkers?
Jag ser dina lyktor, mamma! Vänta på mig!
Se upp!
Se hur den gamla bilen rasslar på!
Det är rena vansinnet! Vansinne!
Kör på, Danny! Alltså, Kromeo!
Ojdå, här kommer Demo Derbys konung, krossens koloss!
Förintarnas förintare, bilars kvaddare!
Den sanne, den ende, vår Monster Truck!
Och han är så hård att det stavas H-Å-R-D!
Dig forslar de till Skrotön, lilltönt-i delar!
- Du måste ta mig först! - Du behöver ju inte vara ofin.
- Oj, förlåt, jag... - Käft! Jag skojade bara!
Be en sista bön, din posör!
Ur vägen!
Vart tog du vägen, lilla kryp?!
Jag tyckte att du förtjänat lite smisk!
Det där ska du få för!
Du lär läcka olja när jag får hjulen på dig!
Nej! Motorstopp!
Å, nej! Iväg med dig, Danny!
Tror ni på mirakler? Vi har en ny mästare!
En applåd för honom, gott folk: Kromeo Shakescar!
- Det är inte över än. Jag ska ta dig. - Klar att du ska.
- Du klarade det! - Jag vet! Helt otroligt att jag vann!
Du visade monstertrucken vem som äger!
Tack, Cab! Jag är visst Demolition-mästare!
- Otroligt! - Det hade inte gått utan ditt stöd!
Men, sluta. Då drar vi till Skrotön, då.
Men, tusan! Jag skulle ju inte vinna derbyt, jag skulle ju kvaddas...
Just, ja... jag rycktes väl med i spänningen.
Kromeo Shakescar.
Eller ska jag säga Danny Carbunkle?
- Japp, det är jag. Hur så? - Det där är ju...
När man tilltalar don kallar man honom "Don Carleone".
- Ja, naturligtvis. - Å, tack, herr Don Carleone.
Vilken lyckosam slump att vi skulle träffas här den dag min son kvaddades.
- Vad betyder "lyckosam"? - "Sammanträffande", bängsäck!
- Rudy! - Rudy? Du lever!
Jag lever, men inte tack vare dig!
Jag försökte hjälpa dig, men du kvaddade min pappa!
Han kvaddade mig! Nu kan jag inte rejsa!
Det låter som ett "du-problem".
Han missfirmade vår Dons son! Ska vi tömma honom, boss?
Nej, han kör snart slut. Ingen mer soppa där.
Nej. Låt pojken tala.
Eftersom det var Vin som stötte i mig i rejset och inte du-
-kan jag låta udda vara jämnt.
Om du rejsar åt mig i en registerbevisutmaning.
Förlorar du ryker ditt registerbevis och du anses totalkvaddad.
Så antingen vinner du nåns lapp åt mig, eller så släpper du din.
Fast om du förlorar den är det ju enkel biljett till Skrotön.
Va? Så om jag förlorar så skickas jag till Skrotön?
Har du inte hört om La Carsanostra förut?
Så det är bäst att du säger "ja", för vi hör aldrig, nånsin, aldrig, nånsin-
- nånsin, aldrig, nånsin, aldrig, aldrig ordet "nej".
Jag vet inte ens vad det betyder!
Nej, allvarligt-vad betyder det? Jag frågar åt en vän.
Knip igen, båda två. Ni ger mig förgasarvärk.
Helt perfekt! Det är bara att förlora-det klarar jag.
- Är du säker? Du har vinnarskalle. - Men förlorar jag, så vinner jag.
- Så tänker du rejsa för oss, då? - Japp.
Det erbjudandet kan jag inte avböja!
"Ett erbjudande du inte kan avböja." Det gillar jag. Det låter bra.
- Kan jag använda det? - Var så god!
Jag heter Speedy Fireball... och det är precis vad jag är.
Jag är snabb och jag är eldig. Därav namnet Speedy Fireball.
Jag fattar, du är Speedy Fireball.
Så du har hört talas om mig? Inte att undra på. Jag är bäst.
- Jag är snabb och... - Jag fattar, en eldkula!
Med rätt höga tankar om dig själv.
Kanske för att jag aldrig förlorat ett lopp mot en nolla som du.
Nu blir jag förbannad! Jag ska visa det där kräket!
- Men Danny... - Kan vi starta nån gång?!
Okej, loppet gäller lapparna.
Danny Carbunkle kör för min son- mot Speedy Fireball.
Kom ihåg varför du kör.
- Förlorare säger "va"? - Va?
Precis!
Okej, jag vill ha ett städat lopp här!
Håll motorerna rena! Klara...
...färdiga... gå!
- Stanna! - Tusan till fartfällor.
- Inte igen! - "Stopp", sa jag!
- Vann jag? - Det skulle du ha gjort.
- Men då hade du förlorat. - Va? Ja, just det!
Varför gör jag alltid så där? Jag sabbar allt, jag fattar inte vad det är med mig.
- Oj! - Vadå?
- Konstapel Fred Copcar. - Hejsan, konstapeln.
- Fin kväll för en promenad, eller hur? - Spela inte oskyldiga. Du tävlade igen!
Det var verkligen inte meningen. Jag tvingades till det!
Jag varnade er. Lapparna.
- Va? - Hit med dem! Det blir böter.
Jag har inte min med mig, don Carleone hade den.
Min också, och de bara stack.
- Varför hade han din? - Jag hade kört om du förlorat. Vunnit.
Jag vet inget om "Don Carleone" och den andra som tävlade-
- men jag känner dig, och nu har du gjort bort dig.
Snälla, du förstår inte-jag måste rädda pappa! Han är på Skrotön!
- Det blir ungdomsvårdsgarage för dig. - Va?!
- Jag också! - Vill du till ungdoms?!
- Jag vill dit Danny ska. - Gör du?
Var inte fånig.
- Bryr det dig inte att jag bryr mig? - Klart att jag gör.
- Jag vill inte att du åker in. - Så rart.
Vänta, jag säger inte att jag bryr mig som du bryr dig!
- Det är bara det... - Kärlek. Så rörande.
Vilka, vi? Vi är inte kära.
- Vi är bara vänner. - Ja, vänner!
- Som: "Å, jag älskar henne som vän." - Och jag älskar dig som min vän.
Det där får ni gott om tid att lösa, för ni ska i finkan båda två!
- Ta dem, pojkar. - Ska bli.
Slå på farthållarna, för ni har en lång resa framför er.
Förlåt, pappa...
Lystring, fångar. Dagens lunch blir motorolja som serveras klockan tolv.
Glöm inte att på rastgården bär man orange lack.
- Det här är ditt fel! - Mitt fel?! Hur är det mitt fel?
Du sa att vi kunde rädda pappa! Du födde den galna tanken i min hjärna!
"Galna tanken"?! Jag har ju hjälpt dig hela tiden!
Och det gjorde ju stor nytta- nu är vi fast här.
Vi hittar en utväg! Det gör du alltid.
Tjänare, mannen! Läget?
Vin! Du bara lämnade mig! Vad tusan var det?!
Jag trodde att du var kvaddad. Du åkte in på sjukan.
- Du dumpade mig! - Nej, tro mig.
Du skulle ha sett dig själv! Jag trodde att du var stenrökt.
- Hur hamnade du här? - Konstapel Fred Copcar, så klart.
Jag tror att han är kär i mig, han är efter mig hela tiden, ju.
- Coolt. Alltså, synd! - Ingen fara.
Vad sägs om att rymma härifrån?
Jag har en plan som är så galen att ingen kommer att fatta nåt.
Gärna, men Cabigail och jag måste till Skrotön.
"Skitön"? Vad ska ni på Skitön att göra?
- "Skrotön", pucko! - Jaja, visst.
Jag talar inte ord som ni. Jag bara vet hur man använder dem.
Det där går ju inte ens ihop. Varför är du polare med honom?
Jag har en plan-är ni med eller inte?
Jag måste till Skrotön och rädda pappa. Han blev totalkvaddad.
Jag fick aldrig träffa min pappa! Jag önskar att jag hade en pappa.
Gråt inte. Vindrutan blir ju alldeles randig.
Gråter? Nej, vem gör det?
Det är bara spolarvätska som läcker. Tuffa killar gråter inte.
- Skitön ligger hur som helst intill här. - Gör den?!
- "Skrotön"! - Vad sa jag om att rätta mig med ord?
Det är faktiskt superlätt att ta sig dit.
- Allvarligt? - Ja, absolut!
Det är bara att gräva en tunnel under muren, korsa Omöjliga skogen-
- köra över Farobron och ta färjan i Livsfarlighamn. Lätt som en plätt!
- Det låter extrem svårt och farligt. - Nä, tro mig. Plättlätt.
- Hur vet du det? - Kom igen, det är ju tre saker.
Lätta grejer kommer alltid i grupper om tre, det vet ju alla.
Det går nog inte att lita på honom. Han låter som en idiot och dumpade dig förut.
- Vi har nog inget val. - Och honom har du tagit råd av?
- Han som pratar strunt? - Är du med, då? Ska vi rymma, eller?
Jag är institutionaliserad, jag klarar inte livet där ute.
- Vad snackar han om? - Ingen aning.
Lägg av! Har ni inte sett "Bilnyckeln till frihet"?!
- Aldrig hört om. - Fokus nu!
Då ska jag visa er en sak, om vi nu ska köra på.
- Kolla. - Allvarligt?!
Jag har grävt hål i väggen, och det leder ut i ett avlopp.
Det här är vår väg ut, vi kommer upp på andra sidan stängslet.
Vänta, om du inte har sett "Bilnyckeln till frihet", var fick du då idén ifrån?!
Fatta det här: Jag såg det i en film en gång.
Ja, "Bilnyckeln till frihet"!
- Nä, den har jag inte sett. - Lägg av!
Öppna cell 122!
Rita Carworth?
Kära nån, det var ett stort hål.
Lystring, vakter! Tre bilar har rymt och är inte där de borde vara!
De ligger illa till!
Nu sticker vi, killar.
- Varför stannar vi? - Framme!
- Var då, Skrotön? - Nej! Omöjliga skogen.
- De måste ha följt oss från finkan! - De jagar oss tills de tar oss!
- Vad ska vi göra nu? - "Vi"? Vad menar du med "vi"?
- Jag visste att du skulle överge oss. - Jag drar.
- Du kan inte mena allvar nu! - 100 %. Du måste rädda din pappa.
- Nån måste avleda snuten. - Det behöver du inte.
- Vi kan fly tillsammans! - Det finns inget för mig på utsidan.
Se bara till att rädda din pappa, Danny.
- Oj, jag hade visst fel om honom. - Ärligt talat var vi nog två om det.
Bäst att sätta fart. In i kusliga skogen, bara.
Jaha, då gäller det.
- Vad är det?! - Kolla!
Å, nej!
Det känns som om vi kört i timmar.
- Kör vi i cirklar? - Förmodligen.
- Jag svär att jag sett trädet där förut. - Hur ser du skillnad på träd?
Det... kan jag inte. Jag kan inte!
Å, nej-jag kan inte!
- Skärp ihop dig! - Ja, skärp ihop dig!
- Vad var det?! - Bara skogen som låter.
Ja, det är skogen som låter!
- Nu hörde jag det. - Jag också.
Klart att ni gjorde, dummisar.
Kan det vara skogens ande?
Ja, jag är skogens ande!
Vilka är era tre önskningar?
- Infriar skogsandar önskningar? - Vet inte. Kanske?
Vad skulle ni vilja ha? Allt ni kan önska er!
- Ska vi önska oss fram till Skrotön? - Eller ännu bättre: Önska hit pappa!
Bra tänkt, men vi bör nog börja med nåt litet.
- Jag är förstås hungrig. - Lite mat?
Vilket slags?
Vill ni ha italiensk mat?
Etiopisk? En trevlig sallad?
Burritos? Chimichangas?
Vill ni dela en matig macka?
Vi har gott om mat!
Å, kan man få en bilburgare?
De har vi slut på.
- Vem är du? - Kyle.
- Är det du som är skogens ande? - Ja, det är jag.
- Infriar du önskningar? - Nej, det gör jag inte!
- Hallå, ge tillbaka den där! - Inte förrän du svarat på frågor!
- Vad hände med våra önskningar? - Ingen aning.
- Infriar du dem? - Nä.
- Du är inte skogens ande, va? - Det finns ingen skogsande.
- Varför ljög du för oss, då? - Nåt kul ska man ju ha!
- Vet du hur man kommer härifrån? - Klart jag gör.
- Kan du berätta för oss, då? - Det kan jag.
- Nå. Tänker du berätta? - Nä.
- Jag trodde att du skulle berätta? - Nej, jag sa bara att jag kan.
Jag sa inte att jag skulle.
Nu vet jag varför skogen heter "Omöjliga".
- Jaså? - För att han är omöjlig!
- Det var inte vidare snällt sagt! - Kom, Danny. Vi löser det här utan honom.
Vänta!
- Vad vill du? - Jag kan berätta.
Men ni måste göra mig en tjänst.
- Vad? - Klia min rygg, så kliar jag er.
Jaja, vi fattar. Vad vill du att vi ska göra?
Nej, jag menar alltså bokstavligt: Klia mig på ryggen.
Det kliar så. Jag tror att det kan växa ett träd på min rygg...
Visst.
- Går det bra, Danny? - Ja... jo...
- Det är bara så mögligt. - Äckligt!
Precis där!
Vänta-kolla!
Vad är det som är så omöjligt med den här skogen?
Å, bry er inte om skyltarna.
- Varför inte? - De funkar bara om man är vilse.
- Och ni är inte vilse. - Jo, det är vi.
- Nej, ni vet bara inte var ni är. - Det är ju att vara vilse!
Nej, "vilse" är när man inte vet vart man är på väg.
Det går faktiskt ihop på nåt vis.
Så vad tycker du att vi ska göra för att komma ur Omöjliga skogen?
Stanna! Kanske plantera ett träd på ryggen?
Vi kan föra långa samtal, sjunga sånger-
- klaga och gnälla om våra liv. Ni vet: Kul grejer!
Nej, tack.
- Vi chansar på att vi hittar ut. - Hejdå.
Hejdå! Vi ska inte sjunga några visor innan ni fortsätter?
Jag kan sjunga flerstämmigt!
Du anar inte hur äckligt det där var.
Jag kan tänka mig det, det stank lång väg.
Ja, det var super...
Oj!
- Vi kommer aldrig över här! - Vi måste.
Det här är ju Farobron! Minns du inte vad Vin sa?
Livsfarlighamn och färjan till Skrotön är på andra sidan bron.
Namnen låter inget vidare.
Nej, nu när jag sa dem högt så gjorde de inte det.
Det måste finnas en annan väg över.
Jag ser då ingen. Så här: Jag kör först.
- Kom tillbaka! - Se bara noga på.
Och kör precis där jag kör. Fast inte om jag faller.
Du hade inte behövt säga det där sista!
Okej, Cabbie-lugnt och fint!
Det är ett sätt. Och så har vi det här.
- Är du helt galen?! - Jag ville bara få det gjort.
Och bron kanske inte är så farlig.
- Eller så är den det. - Var.
Och så vidare till kajen i Livsfarlighamn.
- Vi vill till Skrotön. - Har ni rymt från ungdomsvården?
- Har ni lapparna? - Nä.
Då, så. Då kan ni åka med. Kliv ombord.
Jo, varför heter det här Livsfarlighamn?
Gör det? Har jag aldrig hört om.
Det beror kanske på att ingen som lämnat hamnen nånsin återvänder.
I alla fall inte i ursprungligt skick.
- Då kan ju hamnen förtjäna sitt namn. - Och så har vi ju slantsinglandet.
- Att vem? - Krona eller klave?
- Ja... krona? - Krona, så får du gå ombord färjan.
- Klave, så får jag lov att äta er. - Va?!
Klave, så får jag koka er i WD-40...
Kolla hans tänder!
- Det gick jag inte med på! - För sent.
- Jag törs inte se på! - Kom igen, krona!
Kom igen, kvällsmat. Alltså, klave.
- Vad blev det? - Krona!
Jag får väl vänta till nästa tur innan jag får äta nån...
Hur vet vi att du inte försöker nu?!
Å, jag hittade på slantsinglar-grejen för att leva upp till namnet Livsfarlighamn.
Jag tänkte att ni skulle tro mig tack vare tänderna. Det är min första dag här.
- Allvarligt? - I alla fall: Trevlig resa.
Det kan bli er sista nånsin.
Vänligen håll er innanför räckena, och inga självmordshopp i floden.
Nej, nej!
- Det här ser inte bra ut. - Jag väntade mig inget så...
- Dystert. - Precis.
- Vad gör vi när vi kommit fram? - Jag tar hand om invånarna.
De är kanske skrotisar, men vi är ju ändå bilar allihop.
Sen frågar jag var pappa är, så hämtar vi honom och tar färjan tillbaka. Plättlätt.
Tror du verkligen att det blir plättlätt?
- Nej. - "Plätt", kanske...
- Är det nån här? - Nån måste det ju finnas.
Vem undrar?
Spännande!
- Vem undrar? - Jag heter Danny Carbunkle.
Min pappa är här nånstans, och jag ska hämta hem honom!
Jaså, det ska du? Och hur ska det gå till?
På det jag kan. Vem är du?
Jag är hövdingen, det är jag som bestämmer här.
Känner du min pappa? Han heter Art Carbunkle.
Vi vet inte var din pappa är, men du ser inte kvaddad ut. Vad gör du på Skrotön?
Vad gör nån av er på Skrotön?
Vi är här, för att...
Tack, nu räcker det!
- Vad är det med henne? - Ja, du behöver väl inte vara så elak?
- Ursäkta? - Vadå?
Ni tänkte stjäla våra delar och döda oss!
När du säger det, låter det inte så trevligt.
- Det funkade bättre i en låt. - Ja, kom igen, gänget! Och ett och två...
Nej, nej-inte sjunga mer. Bara släpp det.
- Vi söker min pappa! - Jag vet ingen bil som heter Pappa.
- Vadå? - Dekalen där är pappas. Från verkstan!
- Du tror väl inte att han monterats isär? - Jag vet inte.
Men min pappa är här nånstans, och jag ska hitta honom.
Vad är det vi viskar om?
Rädd-bilar.
- Var fick du tag i den där? - Dekalen? Den är min.
- Jaså? - Jag tror dig inte!
Montera isär dem, del för del!
- Kan du sluta dra in oss i trubbel?! - Jag ska jobba på det!
Låt henne vara!
Stopp! Och sluta! Och avbryt!
- Vad är det om? - Vad gör ni? Varför är det nya bilar här?
- Vi skulle just montera isär dem. - Det är inte okej!
De är ju i min ålder! Jag får aldrig träffa jämngamla.
- Men Carlotta... - Gillar jag dem inte kan ni ta dem.
- Vad är det här? - Vet inte riktigt.
Men vi bör nog bli vän med henne.
- Vem är hon? - Hans dotter!
- Dra tillbaka dem, pappa! - Ja, prinsessan min...
- Nu! - Stopp!
- Inte igen... - Tusan.
Där ser ni, jag sa ju det! Hon förstör alltid det roliga.
- Ja, det bekymrade oss verkligen. - Japp, jag var så orolig.
- Låt dem gå! - Jag behöver en ny backspegel.
Och jag ett nytt däck.
- Tack för att du räddade oss. - Ja, tack.
Fort, följ mig. Det finns inte mycket plats.
- Du menar "tid"? - Tid eller plats.
- Kul ordvits. - Vadå?
- Vänta! Vart ska du? - Jag vet varför din pappa är.
Du menar "var" pappa är?
- Varför? Var? Ordvitsande igen? - Vadå för en ordvits?!
Jag tar ett platsen därför han är- om ni gör mig en liten tjänst.
- Vad som helst! - Det finns inte plats nu.
Jag berättar på senare plats.
- Var är vi? - Eländesgrottan.
- Varför kallas den det? - Det är bara en ordvits!
Nej, nu måste vi diskutera definitionen av "ordvits"...
Släpp det. Carlotta: Var kallas den så?
Å, du börjar lära dig att tala som Skrotöns invånare!
Den kallas Eländesgrottan för att...
- Ja? - För att!
- Inget kunde vara mer uppenbart nu. - Din far är där inne.
Och nu måste jag iväg innan min pappa fångar mig.
Vänta!
- Hon är borta. - Jo.
- Du tycker att hon är söt. - Nej.
Säkert. Det gör du visst.
Nej, jag tycker att du är söt!
- Tycker du att jag är söt? - Nej, jag...
Jo, alltså... rätt coolt.
Japp, du är rätt cool. Hade inte klarat nåt av det här utan dig.
Vi kör in och räddar din pappa.
Jösses, så mörkt det är.
- Vad var det? - Det lät som en bil.
- En eländig bil. - Det är pappa!
- Hon sa att pappa var här! - Det är bara att kolla!
Varde ljus! Kan du slå på dina strålkastare också?
Redan på gång!
Pappa?
Pappa... är det du?
- Danny? - Pappa!
Å, så skönt att se dig igen! Jag ska få ut dig härifrån!
Jag kan inte bara rulla iväg.
Jag såg det, du saknar massor av delar.
- De tog dem. - Jag visste det! Hövdingen har din dekal.
Du borde inte vara här, det är farligt.
Ibland måste man göra det rätta, oavsett priset.
Jag drog in dig i det här, så jag ska få ut dig.
Nej, snälla, b-bara lämna mig här.
Du måste härifrån, nu genast! Rädda dig själv. Det är för sent för mig.
- Vad gör du? - Kollar vilka delar som saknas.
Du måste ge dig av nu! Lämna Skrotön innan du också plundras på delar!
- Lita på mig, pappa. - Han har blivit mycket mer ansvarsfull.
Cabigail? Är du också här?
Det borde jag ha förstått, du lämnar väl aldrig hans sida?
- Ja, han är min bästa vän. - Hon påminner mig om din mor.
- Ni borde bli ihop. - Pappa!
Jag är bara ärlig, jag...
Jag har inte långt kvar, i soluppgången sätter de mig i en skrotpress.
Varje soluppgång offrar de två bilar. Jag är tvåan.
- Då måste vi hämta dina delar. - Ge dig iväg! Bara lämna mig!
Rädda dig själv och Cabigail.
Jag kom hela vägen hit, jag vänder inte u. Jag ska vara ansvarsfull och modig!
Vänta, nej! Det är för farligt.
- Det finns en monstertruck! - Oroa dig inte, pappa! Kommer snart!
- Vad tänker du göra? - Stjäla tillbaka alla pappas delar.
- Det lär inte skrotisarna gilla. - Synd för dem.
Strular man med en Carbunkle så får man det kärvt!
Å... min hjälte.
Där! Vrakets motor kurrar- precis som pappas!
- Där har vi nog hans bränslepump. - Vi smyger in och tar den.
- Vad gör ni? - Tar tillbaka pappas delar.
- Det får ni inte! - Varför inte?
Det är lagen, bara. Bryter man mot lagen måste man sitta av plats.
- Va? - "Sitta av tid", är du med?
Du måste hjälpa oss, det är inte rätt att ta isär en bil och kannibalisera den.
Nej. Ni måste hjälpa mig.
- Vad då? - Hjälp mig att lämna ön.
Jag vill se världen, jag vill se Monte Carlo.
Okej, men vi bor i Cargo, inte i Paris.
Bra, då säger vi så! Till det glamorösa Cargo!
Oj! Där hade du allt tur! Nästa gång tar jag dig!
- Nu tar vi kofångaren. - Jag hindrar er inte.
Men kan inte hjälpa er heller. Jag kan inte stjäla från min pappa.
Jag förstår helt och fullt.
- Carlotta? Är det du? - Ja, pappa.
Förlåt att jag väckte dig. Bara somna om.
Jag sov inte, jag bara stod på tomgång-
- och tänkte på alla härliga delar vi ska ta av den där idiotungen Carbunkle.
Han är ingen idiot!
- Vad sa du? - Ingenting. Nattinatt, pappa.
- Vad är det för fel? - Vi saknar det viktigaste, pappas motor.
- Vad ska vi göra? - Ni måste ta den, men det blir inte lätt.
- Tack, vi klarar det nog. - Du är svartsjuk.
Vem, jag? Var inte löjlig!
- Varför hjälper du oss, Carlotta? - Jag vill att du tar mig med dig!
- Jag vill se Cargo! - Har du inte varit där?
- Varifrån är du? - Härifrån.
Jag har aldrig lämnat ön.
Men ön är väl bara för kvaddade bilar?
Ja, förutom mig. Jag tillverkades här.
- Vi måste ta med henne! - Du kan följa med oss, Carlotta.
- Om ni överlever. - Vad menar du?
Dannys pappas motor ingår nu i monstertruckens motorsamling.
Monstertrucken? Å, nej, varför är han här?
- Han hatar mig för att jag vann i Derbyt. - Du kvaddade honom!
Å, nej- det är på grund av mig han är här.
- Han lär vilja hämnas! - Vill du åt motorn måste du vinna igen.
- Jag är snabbare än gamla monstertruckar. - Det är inget rejs.
- Vad gör man då? - Man stångas. "Mano y mano".
- Jag är lika mycket "mano" som han. - Men mycket känsligare.
- Jag gillar en del poesi och så, men... - Jag menade för smärta!
- Han kan krossa dig. - Inte om jag har pansar.
- Och var skulle du hitta pansar? - Skroten, kanske. Mina kompisar bor där.
Här bor de bilar man inte kunnat reparera helt.
En del saknar motor, andra saknar hjul. En del saknar kofångare.
Känner de sig inte nakna?
- Det här känns ynkligt. Vad gör vi här? - Vi ska låna pansar.
Några stridsvagnar står i skuld till mig. Det är fint att vara prinsessa!
- Är du säker på att det funkar? - Ja, det här pansaret är oförstörbart.
- Va? - "Nu tar jag monstertrucken", sa jag!
Hallå, monstertruck!
- Vem där? - Danny Carbunkle.
- Va? - Det är jag, Danny Carbunkle.
Alltså, "Kromeo Shakescar", om du minns honom? Killen som fick hit dig.
Jag minns! Du är fräck, du, som dyker upp här också!
- Jag har drömt om det här! - Jag också! Fast i mardrömmar.
- Rät fina strålkastare du har. - Tack, jag håller dem skarpa.
- Vinner jag får jag din motor. - Topp! Nu kör vi!
Monstertrucken mot Danny Carbunkle!
Du har två chanser att vinna:
Föga eller ingen- och föga har soppatorsk!
Fort, Danny! Det är ont om plats!
I soluppgången sätts din pappa i pressen!
Kom igen, monstertruck! Nu kör vi!
Vänta, tipsa honom inte!
För sent, grabben!
Jag sa ju att jag skulle få min hämnd!
- Ojoj! - Nu tar jag dig, grabben!
- Det var nära! - Du är visst en hal liten rackare?!
- Miss! - Jag inger dig bara falska förhoppningar!
Jag missar inte igen!
- Se upp! - Det är slut med dig!
Jag ska förvandla dig till en hög förvriden metall!
Nej!
- Vad ska du göra åt saken? - Slå ut dig!
Lycka till med det, lilltjejen!
Tusan, nu får jag stryk igen.
Det här börjar bli tjatigt!
Danny!
- Hur gick det? - Ingen fara.
Pansaret är oförstörbart, ju.
- Jag blev orolig för dig. - Inte ska du oroa dig för mig!
Jag...
Danny! Danny...
- Danny? - Förlåt, pappa. Bara fem minuter till.
Vakna, Danny.
- Vad hände? - Du vann.
- Med lite hjälp från din flickvän. - Har jag en flickvän?!
- Hon är inte min flickvän! - Jag är inte hans flickvän.
Alltså, hon är min vän och hon är en tjej- men hon är absolut inte min flickvän!
- Och han är verkligen inte min pojkvän. - Ni två är så himla söta.
- Pappas motor! - Skynda dig, solen går snart upp!
Vad väntar vi på?!
Få ut mig ur det här!
Ojdå... kolla!
Enligt traditionen var morgon på Skrotön-
- måste vi offra två bilar till Stora Skrotpressen.
Förlåt mig, Fader, ty jag fick en oljeläcka.
Du sänds till en bättre plats, min son. Vila i bitar.
- Kom igen! - Skynda, solen går snart upp!
Danny? Cabigail?
- Vad gör ni här?! - Räddar dig!
- Det är för sent, pojk. - Nej, jag är strax klar!
- Ni ser fabriksny ut, mr Carbunkle! - Tack vare min son.
Du skulle ha gjort detsamma för mig.
Du kan behöva jobbas på lite till...
Var väldigt, väldigt tysta.
Det är förbjudet att lämna Skrotön.
Oj...
- Vem där? - Bara en dröm.
Somna om och dröm om splitternya förgasare.
För... gas... are...
- Fyra till Cargo! - Va?
- Ingen har nånsin lämnat Skrotön. - Varför stå här och vänta, då?
Man kan väl hoppas?
Jag är öns prinsessa, och jag åker vart jag vill med vilket sällskap jag vill.
Ja, prinsessa, som ni vill- men ni får inte ta skrotisar med er.
Och som du ser är vi inga skrotisar.
Det var ju ni dummisar som vann slantsinglandet förut!
Vill ni pröva lyckan igen?
- Bara släpp ombord oss! - Vist, ni ser ändå inte ut som skrotisar.
Helt galen första vecka på jobbet. Vänta tills de andra färjekillarna får höra.
Stoppa dem! Ingen lämnar Skrotön!
Öka!
Hejdå, pappa! Jag skriver!
Men... du kan ju inte skriva!
Jaha, berätta mer om Cargo!
Ja, det finns drive in-biografer, biltvättar och massor av killar.
Inte som monterats ihop av skrotbilar?
Nej, blanka modeller med nybilsdoft-
-låga mätartal och jättelena motorer.
- Passar jag in där? - Skojar du?
En snabb biltvätt, bara, så är du sötaste tjejen i stan!
Det var snällt sagt, även om det var en lögn.
Om det ändå var det. Jag såg Dannys blickar på dig.
- Du är blind, va? - Vad menar du? Du är så vacker!
- Det kan vem som helst se. - Jag är inte så säker på att han ser mig.
- Han har bara ögon för dig. - Va, mig? Lägg av!
Vi är bara vänner, han skulle inte...
Prat, prat, prat-häng med lite, tjejen!
- Jag är väldigt stolt över dig, min son. - Tack, pappa, men jag måste göra en sak.
Vadå?
- Du, Cabs? - Ja?
Nu när allt det här är över, skulle du kanske vilja...
Jag vet inte... hänga lite?
- Vi hänger ju jämt. - Sa ju det!
Nej, jag menar... Eftersom du räddade mig och allt...
...kan jag kanske få bjuda ut dig på middag, eller nåt?
Var inte så knäpp-det blir en dejt.
En dejt? Allvar? Alltså, visst. Fint. Det är ju coolt och så.
Å, nej! Pappa-där står Fred Copcar!
- Han skickar tillbaka oss! - Vi är vänner sen länge, jag tar det.
- Det ordnar sig. - Är du och Fred Copcar gamla vänner?
Okej, gänget-vi får våra nya lappar i morgon. Fred fixar det.
Allvar? Hur känner du honom, ens?
- Vi brukade rejsa ihop. l - Rejsade ni?!
Oj... men varför sa du åt mig att låta bli?
Jag ville bara inte att du skulle begå samma misstag som jag.
Din pappa är en bra karl. Jag vill bara hjälpa er ungar.
Jag är helchockad här.
Han räddade mitt liv för många år sen.
Varför satte du oss i finkan, då?
Ni skulle ju till Skrotön för att rädda din pappa?
Ni kunde ju rymma dit från finkan.
Jag visste att er vän Vin körde "Bilnyckeln till frihet" där inne.
Äntligen nån som har sett filmen!
Tack för allt, Fred. Du räddade min kofångare och jag är stort tack skyldig.
Jag är nog skyldig dig en tjänst till. Du har haft lite att göra i verkstan-
Men jag har en grej på gång.
- Allvar? - Ja, jag behöver nya bilar på stationen.
- Det blir en massa jobb. - Det är nog mer än en man på det.
Det klarar jag bara om jag får hjälp av nån som är duktig på att reparera bilar.
Var kan man hitta en sån bil?
Kanske en som lyckades montera ihop mig igen?
- Jag? - Ja, du!
Är du säker? Jag är jättegärna med, men tror du att jag klarar det?
Det vet jag att du kan.
Du är rena underbarnet, men du verkar inte trivas med det.
Att jag inte gillade det var nog för att det var ditt jobb.
Men du har rätt-jag är ju bra på det!
- Det är som du sa, jag har det i oljan. - Vi har det i oljan!
Översättning: Mika Wainonen www.ordiovision.com